Idé: Hayao Miyazaki Producer: Toshio Suzuki
Efter en manga af Chizuru Takahashi og Tetsuro Sayama
Musik: Satoshi Takebe
OPPE PÅ VALMUEBAKKEN
Sange sunget af: Aoi Teshima og Kyu Sakamoto
Instruktør: Goro Miyazaki
Gryden bobler hyggeligt, og risen damper hvidt, hvidt.
Spækbrættet ligger på sin plads.
Tofuen blævrer svagt, æggene er noget så friske -
- og natoen er slimet og god.
Find stegepanden frem, slå æggene ud -
- og kom noget miso i gryden.
Av, av, den hvide ris er noget så varm -
- og så er der morgenmad.
Nu skal alle til at stå op -
- og sætte sig til bordet.
Værsgo, nu er der mad.
Det er en strålende dag i dag.
Endnu et måltid står klart.
Jeg har lavet det til jer. Skynd jer nu ned.
Skynd jer nu ned -
- for nu skal vi have morgenmad!
Endnu et måltid står klart. Jeg har lavet det til jer.
Skynd jer nu ned, skynd jer nu ned -
- for nu skal vi have morgenmad.
- Godmorgen! - Godmorgen. Er Sora stået op?
- Hun står foran spejlet. - Godmorgen.
- Godmorgen! - Godmorgen.
Blev det meget sent i går?
- Jeg har også vagt i dag. - Skal jeg tage aftensmad fra til dig?
- Ja tak, meget gerne. - Du er altid så sød, Umi.
- Vi er for få ansatte. - Der er hul i min sok.
- Læg den ved symaskinen. - Du får hele tiden huller.
- Sokkerne bliver hele tiden for små. - Værsgo, Riku.
- Må jeg ikke få en større madpakke? - Er den stadig for lille?
- Riku, du kan få mit spejlæg. - Super.
- Du skulle selv spise det, Hokuto. - Hvem er egentlig læge her!
Poser du nu soja på igen?
- Det kan jeg bedst lide? - Også mig.
- Hirokoji, der er morgenmad nul - Kommer.
- Godmorgen, mormor. - Godmorgen.
- Du og Hirokoji kan dele den her. - Mange tak.
- Vil du have en kop te, mormor? - Jeg har lige drukket, men ...
- Godmorgen. - Godmorgen.
Mange tak.
- Værsgo at spise, alle sammen. - Velbekomme.
- Du er sent på den. - Mit hår var helt umuligt.
Det ser da fint ud.
Velbekomme.
- Hokuto, har du aftenvagt igen? - Ja.
- Så smutter jeg! - Ha' en god dag!
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Umi, vil du ikke køre med? - Det behøves ikke.
- Så ses vi i morgen. - Kunne du hænge vasketøjet op?
- Selvfølgelig. Hav en god dag. - I lige måde.
Vent lidt ...
KONAN GYMNASIUM
Der er hun.
- Godmorgen. - Se, er det ikke om dig?
Det er jeg sikker på. Du er den eneste, der hejser flag.
"Smukke pige, hvilke tanker er det, du hver dag sender til vejrs -
- så de kan boltre sig med kragerne og vaje med de blå-røde flag?"
- Har vi ikke ret? Det må være dig. - Jo ...
Er det om dig, Umi? Det er lige så primitivt som flaskepost.
Hvad siger du, dumme matematik-nørd?
Han er næsten altid henne i klubhuset.
Rejs jer!
- Vi har taget et bord. - Fint.
Nobuko, herovre.
- Undskyld. - Karry-nudler igen?
Det kan jeg godt lide. Hvad med dig og dine sandwich?
- Det kan jeg godt lide. - Umis madpakker er altid så lækre.
- Du kunne jo selv lave en madpakke. - Jeg kunne, hvis jeg ville.
Hvad har de nu gang i?
Og løft!
Og løft, og løft og løft!
Så er det nu!
BEVAR VORES KLUBHUS
Pøj. pøj.
- Smukt! - Som i gamle dage!
Begge to ... kig herhen!
Hvor vildt.
- Er du okay? - Sådan et fjols.
- Så er jeg hjemme. - Hej med dig.
- Tusind tak. - Det kunne lige passe.
Så er det færdigt. Makrellerne var billige i dag.
Tusind tak. Jeg tror, jeg frituresteger dem.
Jeg går lige over til mormor.
- Mormor, det er Umi. - Kom bare ind.
Det må jeg sige. Ingen røde tal på bundlinjen.
Det er kun, fordi du betaler Tomokos løn.
Jeg ville have hyret hende, selvom vi ikke havde pensionatet.
Men kan du klare det, Umi?
- Mig? - Er det ikke for hårdt?
Det føles ikke helt så ensomt, når vi har folk boende.
Hør her ...
Det gør mig tung om hjertet at se dig hejse flagene hver morgen.
Jeg kan mærke, hvor meget du savner din far.
Hvis du mødte en sød mand, behøvede du ikke hejse de flag mere.
- Frue! - Kom ind.
- Nu tager jeg hjem. - Tak for i dag.
Jeg må hellere komme i gang med aftensmaden.
- Gjorde han virkelig det? - Ja, han gjorde?
Og nu laver alle piger i 1. g en fanklub for Kazama.
- Er han sød? - Han gør mig helt elektrisk.
- Er hans far elektriker? - Hvor er du dum.
"Smukke pige, hvilke tanker ..." Hvorfor mon?
Og en, to, tre, en, to, tre ...
Sådan blev fyrstedømmet Valakiet underlagt osmannerne ...
"Bevar vores klubhus."
- Storesøster ... - Sora, hvad er der?
Se, hvad jeg har købt. For 30 yen.
- 30 yen ... kostede det så meget? - Han er flot, ikke?
Jeg vil gerne have det signeret. Går du ikke med hen til klubhuset?
- Jeg tør ikke alene. - Jeg har aldrig været derhenne.
- Kom nu! - Nej.
Storesøster, vil du ikke nok? Korn nu ... vil du ikke nok?
BEVAR VORES KLUBHUS
Skal vi gå derind?
- Undskyld ... - Pletterne er tydelige i dag.
- De ligger på linje. - Et magnetfelt lige efter bogen.
Undskyld! Hvor er skolebladsredaktionen?
Tredje sal, sammen med arkæologiklubben.
Mange tak.
Gør de aldrig rent her?
Hej!
- Yoshino, hvor er arkæologiklubben? - Ovenpå.
- Ved litteraturklub-skiltet. - Mange tak.
Der er I jo! Filosofiklubben har ventet jer.
Endelig nye medlemmer. Så har min kvide ej været forgæves.
Altså vi var på vej op til den arkæologiske litteraturklub.
Hold jer ikke tilbage. Vi kan diskutere eksistentialisme ...
Eller vil I hellere tale om Nietzsche?
Keminørder, I forstyrrer.
Skynd jer væk, piger, ellers slipper I aldrig væk!
Hvad siger du, din andenklasses kemiker?
Vi laver forsøg. Kan du måske bevise dine tanker?
Nye poeter, find energi i skyer, lys og storm -
- og vis os den vej, menneskeheden skal tage!
Den nye tids Kopernikus ...
Der er forbindelse! This is high school student from Japan.
LITTERATURKLUB SKOLEBLAD
Der er det!
- Matsuzaki? - Yamazaki ...
Chef, der er fornemme gæster! Hej med jer.
Velkommen til litteraturklubben? Eller arkæologi?
Sig ikke, at I kommer på grund af vores håbløse skoleblad.
Hold nu op, Mizunuma. Kom ind og luk ...
- Vil de nedlægge klubben? - Ja, de vil.
Vi er kun os to. Arkæologiklubben er dødsdømt.
Øh, altså ...
Vil du godt signere det her?
Kom nu, helt.
- Tak! - Hvad er det med din hånd?
Det skete ikke den dag.
- Det er en kat, der har revet mig. - En kat?
Kunne I ikke skære nogle af skabeloneme for Shun?
Jeg har travlt med kampagnen for at bevare klubhuset.
- Er du lillesøster? - Ja, Sora Matsuzaki.
Kan du ikke gøre det, storesøster? Jeg skriver så grimt.
Hold nu op, Sora. Jeg ...
FYSIKPROGNOSE
Har du ikke Geta til fysik?
- Professor Suzuki. - Så vil det hjælpe dig.
Mizunuma hjælper alle til en god eksamen.
Nemlig ... De sidste 17% afhænger af dit eget held.
Godt, men så ses vi klokken seks. Kom med?
Ja ...
Frøken Matsuzaki, skal jeg ikke følge dig ned til udgangen -
- så du ikke bliver overfaldet af en gal filosof?
- Hvis du fortsætter herfra. - Ja.
- Vi må gøre noget! - Ja, vi må gøre vores forgængere ære!
Mødet starter nu, Shun. Matsuzaki, kommer du ikke med?
- Vi prøver at bevare klubhuset. - Er klokken så mange?
- Jeg er færdig med skabelonerne. - Tak for din store hjælp.
Møde! Alle mand til møde!
Der er møde!
Så er jeg hjemme!
- Hej, Umi. - Jeg er sent på den.
Vi skal have en karry-ret. Gider du skære grøntsager?
- Hej, mormor. - Goddag. Du er sent ...
Riku, vil du købe svinekød hos slagteren?
- Nu? - Sora!
Men det er lige startet.
- Havde du ikke bedt Tomoko om det? - Jeg brugte det til madpakkerne.
Hiro, er du sød at tænde under risen om ti minutter?
- Skal du på indkøb? - Ja ...
Hop op. Hvis du vil med ned altså.
Bare rolig, jeg kan godt bremse. Hop nu op.
- Er mødet allerede slut? - Ikke endnu.
Men jeg skal hjem.
- Blev du færdig med avisen? - Gør du grin med mig?
Jeg gør den færdig i morgen tidlig.
Der er noget, jeg gerne vil spørge dig om.
Digtet i skolebladet ...
- Hvad sagde du? - Ikke noget.
Mange tak.
- 1100 gram svinekød i skiver. - Så gerne!
- To kroketter med hakkekød. - Det bliver 240 yen.
Mange tak.
Tak. Hvad skulle der være, frue?
- Tak for turen. - Spis.
- Brændstof til turen hjem. - Hvor bor du?
- Ved havnen. - Det er da langt væk.
- Vi ses. - Tak.
Lækkert.
Hiro, jeg åbner døren.
Er du syg?
Gå du bare ned. Jeg kommer ind, Hiro.
Wauv ...
Øv, når jeg maler om natten, bliver farverne forkerte.
Det er da smukt.
Hvad er det?
Et skib, der tit sejler forbi. Det svarer, når du hejser flagene.
Nå ja ... Det kan du ikke se.
Svarer det på mine flag?
Jeg er sulten.
- Godmorgen. - Godmorgen!
Skolebladet. Med din smukke håndskrift.
Hvor fint. Var det ...
- Er der andet, jeg kan gøre? - Masser.
Jeg kan bare ikke komme alt for sent hjem.
Du kan få nogle skabelonark, så du kan skære dem derhjemme.
Der er debatmøde lige efter skole. Kommer du ikke?
Jeg er ked af det, men jeg kan ikke i dag.
Vi ses.
Umi, vent. Vil du med på café?
- Skal I ikke i klubben? - Der er debatmøde i stedet for.
Det er Tomokos fridag, så jeg skal hjem.
Der er debatmøde herinde! Kom indenfor!
DEBATMØDE SKAL KLUBHUSET BEVARES?
Stop, lad det hænge der.
Nu skal slaget stå.
Goddag! På vej hjem? Jeg har nogle gode flynderfileter.
- Så tager jeg dem. - Så gerne.
- Er din mor kommet hjem? - Ikke endnu.
- Jeg henter dem senere. - Hvad nu?
Vi har haft fred i landet de sidste tyve år!
Vi afholder De Olympiske Lege i Tokyo, og Japan forandrer sig dagligt!
Vi må bygge et nyt samfund på ruinerne af det gamle!
Nedrivningen af det gamle klubhus -
- er en historisk nødvendighed ...
Storesøster?
- Hvad handler det om? - Jeg ved det ikke.
711 har besvaret vores spørgeskema.
80% af dem ønsker at rive klubhuset ned og bygge et nyt.
Så vi bliver nok nødt til at acceptere ...
I følger blindt flertallet ligesom de gamle mænd, der styrer vores land.
Ti stille. Jeg har ordet!
Vi er ligeglade med procenter, for du tager fejl!
Vent, til det er din tur til at tale!
Det her er flertallets tyranni!
- Bare fordi noget er gammelt ... - Jeg har ordet!
Vil I virkelig ødelægge mindet om vores fortid?
Er I ligeglade med dem, der levede og døde før os?
Folk, der kun tilbeder det nye og glemmer det gamle, er færdige.
Demokrati er ikke at ignorere mindretallet.
Smid anarkisterne ud!
Hold stand, kammerater!
Hold op!
- Ned fra scenen! - Du er en færdig mand!
- Forlad talerstolen! - Elendige argumenter!
De hvide blomster mod himlen så blå.
For længe siden dengang jeg skulle bort.
Farvel, jeg sagde trist til dig.
Men du tav og vendte mig blot ryggen.
Dit lange, sorte hår.
Jeg mindes smerten dybt i mit hjerte.
De hvide blomster mod himlen så blå.
Jeg mindes smerten dybt i mit hjerte.
De hvide blomster mod himlen så blå.
- Blev du overrasket? - Det var sjovt. Alle er så ivrige.
Sådan er det altid. Men 80% mener, at klubhuset skal rives ned.
- Mizunuma kæmper et håbløst slag. - Er det rigtigt?
Hvad nu hvis I gjorde huset rent?
Det er gammelt, men meget charmerende.
Gør rent og inviter pigerne på besøg. Så vil de holde med jer.
- Det ville jeg i hvert fald gøre. - Rengøring?
Drengene synes vist, at støv er historisk.
Fysikprognosen var populær.
Nu venter alle på en matematikprognose.
Det gør jeg også.
Det er lidt strengt, men det er en stor hjælp.
- Farvel. - Vi ses.
Tusind tak!
Åh ... fiskehandleren!
...og så sang de alle sammen, så lærerne ikke opdagede noget.
Det lyder fuldstændig, som da jeg gik i gymnasiet.
Mizunuma er en af mine klassekammeraters lillebror.
- Var storebroren også et geni? - Søsteren. Hun er astrofysiker nu.
- For vildt! - Hvad snakker I om?
- Whisky? - Jeg har gemt den.
- Lad os drikke den! - Jeg skærer ost.
Whisky er ikke for børn. Lad os invitere dem til afskedsfesten.
- Hvem? - Drengene.
Drengene?
Hallo!
H-O-K-U-T ... Hokuto.
Kan du læse signalflag?
- Gå hellere ind ad lågen. - Gæsterne er kommet.
Hvorfor rejse væk? Gift dig her og åbn en praksis.
- Bliver vi så smidt ud? - Du er sikkert gift inden da.
- Jeg må hellere begynde at lede. - Du bliver en smuk brud.
- Du smigrer. - Problemet er bestyrelsen.
- Rektor er god nok. - Han er en vindbøjtel.
- Bestyrelsesformanden er værre. - Hvornår holder rektor op?
Vi skal nok overbevise dem, men vi har brug for en strategi.
Selvom vi lægger en strategi, kan vi så overhovedet gøre noget?
- Der er ikke flere glas. - Jeg vasker nogle op med det samme.
- Tager du det der med ud? - Ja.
- Så er der sushi. - Endelig!
Bygningen er 60 år gammel. Det har været et hospital.
Min oldefar elskede katte.
Tænk, at huset er lige så gammelt som klubhuset. Her er så fint.
I passer virkelig godt på det.
Var din far læge ligesom din oldefar og morfar?
Nej, han var sømand.
Selvom du forlader vores dal -
- vil vi altid huske dit smil -
- og den vej, vi ofte gik ...
Så din mor giftede sig med en sømand?
Ja, og min morfar og mormor var meget imod det.
Derfor stak min mor af sammen med far.
Hvor modigt. Din mor er professor, ikke?
Har din far lært dig flagsignalerne?
Mens jeg stadig var helt lille ...
...sagde far, at flagene ville hjælpe ham med at finde hjem.
Derfor hejste jeg dem hver dag.
Jeg hejste dem oppe på altanen og stod og ventede på ham.
Hver dag, hver dag ...
Men hans skib sank under Koreakrigen, og så var det slut.
Alligevel blev jeg ved med at hejse flagene hver dag.
Da vi flyttede hertil, havde jeg ikke noget sted at hejse flagene.
Jeg græd og græd, så morfar satte en flagstang op.
Lige et øjeblik.
Det her var morfars konsultation. Nu er det mors arbejdsværelse.
Sikke en masse bøger.
- Er det din familie? - Ja.
Er det din far?
Det er min morfar. Det er min far.
Han er flot, ikke? Det var, lige da de var blevet gift.
Jeg kan godt lide det her billede.
- Yuichiro Sawamura ... - Det hed min far.
- Matsuzaki er mors navn. - Storesøster, Hokuto holder tale.
Jeg kommer. Kommer du med?
Hej, så er jeg hjemme.
Du er sent på den. Mor har været bekymret.
- Shun, er du sulten? - Jeg har spist.
Yuichiro Sawamura ...
- Tak, fordi I kommer. - Hvad sker der?
Velkommen til vores klubhus, frivillige!
Tænk, at I vil hjælpe med at bevare dette kulturelle vartegn.
Det siger vi tusind tak for.
Drenge, de tunge opgaver påhviler os!
- Javel! - Lad os komme i gang!
- Det er mit eftermæle. Skån det! - Der er ingen undtagelser.
- Gør det nu! - Korn så ... og løft!
Hej, pas på!
Så pas dog på!
Første og andet års matematik. Gamle eksamensopgaver.
- Vi bruger dem til prognoserne. - Der er Hokutos eksamensopgave.
Hun fik 100 point.
Kan jeg blive afløst her? Alt herinde skal ud.
Hjælp lige til.
- Værsgo, Matsuzaki. - Tak.
Mizunuma siger, at vi skal smide alt overflødigt ud.
- Her er møgbeskidt. - Hvornår har I sidst gjort rent?
Ikke siden jeg kom hertil.
- Hvor klamt. - Jeg beder badmintonpigerne komme.
Det lyder skønt!
Sora, jeg går hjem nu.
Fint. Jeg skal nok være hjemme til aftensmad.
Er der sket noget?
Nej, overhovedet ikke.
- Vi ses i morgen. - Ja.
Far, der er noget, jeg vil spørge dig om.
Jeg arbejder, så gør det kort.
Yuichiro Sawamura er min rigtige far, ikke?
Det har vi jo talt om.
Du er mit barn.
Det blæste voldsomt den dag.
Sawamura kom med dig og din fødselsattest.
Vi havde lige mistet et barn.
Før jeg vidste af det, havde din mor lagt dig til brystet.
Sawamura var en god sømand.
Hans skib blev sænket under Koreakrigen.
Han hjalp os lige til det sidste.
Du ligner ham mere og mere, men du er vores sen.
Tak.
- Hiro, er det der? - Ikke endnu.
Jeg tror ikke, det sejler forbi i dag.
"Klubhuset så godt som nyt."
- Hokuto ... - Kom bare ind.
- Så du rejser altså? - Du har været fantastisk.
- Jeg ville gerne følge dig. - Jeg rejser, mens du er i skole.
- Jeg kommer til at savne dig. - Jeg kommer på besøg.
Skynd dig nu, så du ikke kommer for sent i skole.
Held og lykke med Kazama.
Farvel.
Særnummer, særnummer!
- Værsgo. - Særnummer af skolebladet.
- Vi har brug for din støtte. - Særnummer af skolebladet!
- Værsgo. - Jeg kommer i dag.
Godmorgen. Hvor er du flittig.
- Lov mig, at du kommer i dag. - Værsgo, Matsuzaki!
Særnummer! Særnummer af skolebladet.
- Særnummer! - Særnummer af skolebladet!
Og så den næste.
Tak.
- For vildt. - Hvor er han modig.
- Hvor er det smukt. - Kom med.
Hvis ikke du kan lide mig mere, så sig det dog.
Yuichiro Sawamura er min rigtige far.
Ligesom i en billig tv-serie.
Hvad mener du?
Jeg har også været på rådhuset for at tjekke det.
- Jamen så ... - ... er vi søskende.
- Hvad skal vi gøre ved det? - Vi skal vel bare lade som ingenting.
Vi må nøjes med at være venner.
Sora, er der sket noget med Umi?
Det ved jeg ikke. Det tror jeg ikke, men ...
Tror du ikke? Den mad, hun serverede ...
Og hun var gennemblødt.
Der må være sket noget. Hun kom også meget sent hjem.
Det er aldrig sket før.
- Storesøster, skal du i bad? - Ikke i aften.
Er du syg?
Umi!
Umi? Umi ...
Godmorgen, Umi. Har du sovet godt?
Mor, er du kommet hjem?
Hvad mener du? Jeg har da været her hele tiden.
Umi, jeg hejser flagene nu. Kom herud!
Far ...
Umi, denne gang bliver jeg længe hjemme.
Hvor er du blevet stor.
Hvis I mangler noget, så er han inden for byggebranchen.
- I kan ikke få alt gratis. - Jo, I tjener jo masser af penge.
- Vi håber, at I vinder. - Mange tak.
- Det var da utroligt. - Takket være Hokuto og Umi.
- Hun er vores lykkegudinde. - Hej med jer!
Se lige ... Det ligner en byggeplads.
- Hvad laver du? - Jeg ...
Kom med den der!
Nu skal jeg vise dig, hvordan en professionel gør!
- Flot! - Min far er murer.
- Smuk ... - Hvad mener du?
- Væggen er smuk. - Dit fjols!
- Ja? - Tak for i dag.
Dejligt, at du kunne blive så længe. Skal du ikke hjem?
Sora laver mad i dag. Kan jeg hjælpe med noget?
- Kunne du lave dem her? - Ja.
- Er det godt nok til i overmorgen? - Det vil være perfekt. Tak.
- Farvel. - Farvel.
"Kom og besøg det nye klubhus."
"De fleste piger er imod nedrivning!
"Flertallet af elever er nu imod nedrivning."
Nu sker det!
Umi, vent lige lidt.
Shun, bestyrelsen har besluttet at rive klubhuset ned i sommerferien.
- Hvorfor nu det? - Hvordan kan de gøre det?
- Rektor har besluttet sig. - Nu er det lige blevet så flot!
- De har ikke engang set det. - Nej, så ville de ikke rive det ned.
Lad os besætte rektors kontor.
Hvad med bestyrelsesformanden?
Det er direktør Tokumaru. Han er meget svær at få et møde med.
- I bliver nødt til at gøre noget! - Ja, kom nul
Kom, Mizunuma, lad os tage til Tokyo.
Mizunuma!
- Kom nu! - Mizunuma.
Lad os tage af sted. Men Umi skal tage med.
Umi, kom nu!
Storesøster ... Jeg håber, det lykkes i morgen.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Pjækker du? - Nej, jeg bad om fri i går.
Så må vi hellere komme af sted.
GØR TOKYO SMUK TIL DE OLYMPISKE LEGE
Lad os gøre vores bedste.
Ja, det er rigtigt. Ja ...
- Har I en aftale? - Nej, vi kommer for at appellere.
De taler om en appel. Det er elever fra Konan Gymnasium.
De er tre.
Det skal jeg nok.
Tag elevatoren til venstre op til fjerde sal og vent der.
- Fjerde sal? - Du skal lige skrive dit navn.
- Er I fra Konan Gymnasium? - Ja.
Direktøren har meget travlt. Det er ikke sikkert, I kan møde ham.
Det regnede vi heller ikke med, men vi bliver nødt til at prøve.
Det skal jeg sige til ham. Jeg kan intet love, men I må gerne vente her.
Det vil vi meget gerne.
Kimura har de bedste kager.
- Nakamura er altså ikke dårlig. - Det kan du ikke mene.
Mange tak.
Det er da bare så indlysende.
Børn, kom bare indenfor.
Javel.
- Ja, ja ... nemlig. - Undskyld, vi forstyrrer.
Det er helt rigtigt.
Sæt jer ned. Undskyld, det tager lige et øjeblik.
Ja, sådan er det.
Hils ham mange gange. Ja ...
Sæt jer ned. Hvorfor er I ikke i skole?
- Vi stak bare af. - Ja? Det gjorde jeg også tit.
- I kommer vel på grund af klubhuset? - Ja, vi vil gerne vise Dem det.
- Når som helst. - Ja, De er meget velkommen.
- Hvilken klasse går du i? - 2. g. Jeg hedder Umi Matsuzaki.
- Jeg er med til at lave skolebladet. - Hvorfor vil du bevare klubhuset?
Jeg elsker det hus. Vi har alle sammen været med til at gøre rent.
Jeg synes, at De skulle komme og se det.
Har I gjort rent?
- Hvad laver din far? - Han var sømand.
Han var kaptajn og døde under Koreakrigen.
- Et forsyningsskib? - Ja.
Javel så ...
Så har din mor taget sig af dig helt alene. Det har hun gjort godt.
Tak.
Nuvel, jeg kommer!
Mange tak!
Det er mig. Hvad sker der i morgen?
Det er jo om aftenen. Det kan du bare flytte til fredag.
Jeg kommer i morgen eftermiddag.
Jeg ringer til rektor og aftaler en officiel rundvisning.
- Nogle voksne er da gode nok. - Det ved vi ikke endnu.
Det var godt, vi tog af sted.
Jeg skal besøge familien i Kanda. Vi ses i morgen.
Hvad skal du lave efter studentereksamenen?
Vi er fattige, så jeg skal på et statsuniversitet.
- Hvad så med skolebladet? - Jeg finder nok en, der tager over.
- Hvad med dig? - Det har jeg ikke besluttet endnu.
Jeg ville gerne være læge, men ...
Det der digt ... er det dig, der har skrevet det?
Jeg ser dig hejse flaget hver morgen fra min fars slæbebåd.
Jeg kan ikke se skibene oppe fra haven.
Derfor vidste jeg ikke, at du besvarede mit signal.
Kazama ...
Jeg ... jeg ...
Jeg hejste flagene hver dag som et signal til min far.
Jeg tænkte, at far havde sendt dig til mig i sit eget sted.
- Jeg er forelsket i dig. - Umi ...
Selvom vi er i familie, og du måske er min bror -
- vil jeg altid elske dig.
Jeg er også forelsket i dig.
Så er jeg hjemme ...
- Så smager vi på det. - Mor!
- Umi ... Hej med dig. - Velkommen hjem.
- Hvordan var der i Amerika? - Jeg sad mest og studerede.
- Sora, har du fået en kæreste? - Ikke endnu.
Mor, det her smager godt!
- Det er beef-jerky. - Er det svinekød?
Hiro, 'beef' betyder okse!
Mor ...
Hvorfor sover du ikke?
- Der er noget, jeg vil spørge om. - Sæt dig ned.
Jeg har jetlag og kunne ikke sove, så jeg begyndte at pakke ud.
Der er en dreng på skolen, som hedder Shun Kazama.
Han var med til Hokutos afskedsfest, og jeg viste ham billedet af far.
Han har det samme billede og siger, at Yuichiro Sawamura er hans far.
Mener du det her billede?
Det er lidt indviklet.
Jeg har fortalt, at far og jeg stak af sammen, ikke?
Du husker vel også lejligheden på første sal, hvor vi boede, ikke?
Yuichiro var meget væk.
Jeg læste stadig, mens jeg var gravid med dig.
Jeg elskede at studere, så jeg var meget målrettet.
Velkommen hjem.
- Yu, er det ikke et spædbarn? - Det er Tachibanas dreng.
Tachihana blev dræbt ved en ulykke på et hjemsendelsesskib.
Hans kone døde under fødslen.
Resten af familien er døde under krigen, så han er helt alene.
Yuichiro gik op på rådhuset og registrerede barnet i sit eget navn.
Krigen var lige slut, og den slags skete hele tiden.
Men jeg havde dig i maven, så jeg kunne ikke overskue det.
Yuichiros ven havde lige mistet et barn, så de fik ham.
Klarer han sig godt?
Det er jeg glad for at høre.
Selvom din far var meget impulsiv, var han en god mand.
Det er takket være ham, at jeg kunne studere.
Men hvad nu hvis Kazama virkelig var fars barn?
Hvis han var din fars barn?
Så vil jeg gerne møde ham. Ligner han?
Umi ...
- Vi går nu. - Kan I have en god dag.
- Tak, fordi De ville komme. - Selvfølgelig.
KLUBHUSET BYDER FORMAND TOKUMARU VELKOMMEN
- Sikke dog en smuk bygning. - Mange tak, formand.
Hvad beskæftiger I jer med?
Astronomiklubben har studeret solpletter de sidste ti år.
Ti år? Og hvad har I så opdaget?
Solen er meget gammel, vores liv kort, så vi ved ingenting.
Godt svar.
Filosofiklubben? Vil du ikke gerne have et nyt, fint klubhus?
Tænk på alle de kønne piger.
Beklager meget, men en filosof kan nøjes med en tønde!
Diogenes, ikke?
Rektor, I har nogle fantastiske elever her. Men ...
- Er du Shun Kazama fra 3. g? - Ja.
- Hallo. Er det dig, far! - Den tredje mand på billedet er her.
Han kan forklare det hele.
Hans skib sejler klokken fire.
Han tager til udlandet i lang tid, så skynd dig at komme.
Selvom havets mørke bølger -
- opsluger hele verden en dag -
- så stå bare fast, min ven -
- og gå ikke ned med den.
Som de stolte bjergtinder -
- står vi alle side om side.
Og vi ranker os -
- og mærker blæsten mod vores kind.
Selvom havets mørke bølger -
- opsluger hele verden en dag -
- så stå bare fast, min ven -
- og gå ikke ned med den.
I har vist mig klubhusets sande værdi.
Man kan ikke uddanne ungdommen uden at værne om vores kultur.
Jeg finder et andet sted til det nye klubhus.
Vi klarede det!
- Vi klarede det. - Hvor godt!
- Jeg er så glad, jeg er så glad! - Vi klarede det!
Lad os komme i gang med det næste forsøg.
Tak, det er din fortjeneste.
Jamen jeg har da ikke ...
- Du fandt på det med rengøringen. - Ja, du gjorde.
- Umi ... tak! - Tusind tak! Tusind tak!
Er du ikke glad?
Umi!
Det perfekte par ...
Formand, der er sket noget meget vigtigt i deres liv.
De blev nødt til at løbe.
Løber de væk sammen? Den ungdom ...
Kazama!
- Må vi køre med? - Umi?
Umi, slap bare af! Vi når det.
- Vi må hellere løbe. - Mange tak.
Undskyld, Umi!
Shun, skynd dig!
Tak skal du have.
Det er min fars slæbebåd.
Kaptajn, han er her nu.
Udsæt afgang med 15 minutter.
Så du er Tachibanas søn?
Og du er Sawamuras datter? To fine, unge mennesker.
Du hedder Shun, ikke? Din far hed Hiroshi Tachibana.
Forreste række nummer fire. Ham ved siden af er Sawamura.
Vi var bedstevenner.
- Tachibana, du skal stå i midten. - Du er jo vores anfører.
Fint, så gør jeg det.
- I må ikke dø før mig, vel? - Det må du heller ikke.
Er I klar?
Jeg var ude at sejle, da dine forældre døde.
Ellers havde jeg nok gjort som Sawamura.
Jeg er virkelig glad for at møde Tachibanas søn og Sawamuras datter.
Tusind tak, I har gjort mig en stor tjeneste.
Langt ude på havet -
- forsvinder et skib.
Dets tuden lyder næsten -
- som sang det farvel.
På stejle bakker jeg løber ned mod dig -
- mens sommerens blide vind stryger mod min kind.
Min kærlighed til dig -
- den er en melodi.
Jeg synger den både højt og så lavt.
Min kærlighed til dig, den er som mågen fri.
Den flyver både højt og så lavt.
Hvis jeg i skumringen nu kalder højt på dig -
- vil du så stadig gerne -
- mødes her med mig?
På vejen, hvor jeg går -
- står træerne så tæt.
De kaster lange skygger -
- som var det farvel.
På kirkens gamle tårn -
- en vejrhane står.
Mon den ligesom jeg kan se -
- at sommeren er her?
Kærligheden i går -
- er som en stille tåre -
- der tørrer ud og forsvinder igen.
Kærligheden i morgen -
- den er et nyt refræn.
Søde ord, der bliver ved og bliver ved.
Hvis jeg i skumringen -
- nu møder dig igen -
- vil du så mon tage mig -
- ømt i din favn?
EN FILM FRA STUDIO GHIBLI
Tekster: Mette Holm Dansk Video Tekst
SLUT